PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Ahoj. - Ahoj.
- Ráda tě vidím. - Všechno v pořádku?
- A u tebe? - Mám se fajn.
Vypadáš dobře.
Ty taky. Odpočatě.
- Jak se ti líbí v Bruselu? - Je to jiné.
Ale práce mě baví.
Lidská práva?
Investigativní novinářka... To bych do tebe neřekl.
Dělám průzkum v terénu.
Válečné zločiny, obchod se zbraněmi. Většinou na Blízkém východě.
Pořád pronásleduješ parchanty?
Ale tentokrát bez lhaní.
- Prosím. - Děkuju.
Chtěla jsem tě o něco požádat.
Mohl by ses mi na něco podívat? Je to pracovní.
Stopa, která směřuje do Belgie.
Je to výrobní číslo traktoru.
- Kim... - Chci vědět, jestli je to důležité.
- Dobře. - Děkuju.
Je fajn tě zase vidět.
- Ahoj, jak to šlo? - Dobře.
- Fuj. - Nevoní ti můj pot?
Běž se osprchovat.
- Přidáš se? - Ne.
- Jsi si jistá? - Možná.
- Ahoj. - Ahoj, Kim.
Našel jsem to výrobní číslo.
Loni byl ten traktor registrovaný u firmy El Dorado.
Je to koňský ranč.
Potom tu registraci zrušili.
Bude ti to k něčemu?
Nevím. Prověřím to.
Díky, Bobe.
Váš cíl je po pravé straně.
ZAVŘENO
Co chcete?
Jen jsem se tu rozhlížela.
Tady jste na soukromém pozemku.
Omlouvám se.
V baru je zavřeno a já potřebuju pár informací.
- Ohledně čeho? - Hledám místo pro firemní večírek.
Na vašich stránkách nabízíte prostory k pronajmutí.
Dám vám leták s telefonním číslem.
Pokud máte otázky, zavolejte na něj.
- Dobře, zavolám. - Dobře.
Mimochodem, jsem Roosová. A vy?
Laurent Berger.
Dobře, co dál?
Píšou tu „přidejte cokoli dalšího“.
Veškeré ingredience mají být uvnitř. K čemu jinak ta krabice je?
Musíš mít to základní.
Věci jako zubní pasta, snídaně a povlečení pro děti.
Přestaň s tím. Já se o to postarám.
Kdyžtak dnes přespíš v mé posteli.
Bezva.
Bude to trvat ještě dlouho?
V osm chci stihnout kino s kamarády.
Ne, zlato. Řekli jsme si, že spolu povečeříme.
Tady, může to být? Rybí bujón.
Na jehněčí kotlety?
Zdravím.
- Je váš otec doma? - Ano. Tati?
- Pan Lemmens? - Ano.
Mám vás přesunout do bezpečí.
- Co se stalo? - Všechno se dozvíte. Musíme jet.
Dobře. Sbalte si nějaké oblečení. Pojď, Davide. Oblékni si bundu.
- Jste v pořádku? - Ano.
Tohle je dům, který patří policii.
Teď jsme v bezpečí.
V pohodě?
- To je Nick, můj kolega. - Zdravím.
Ahoj, Polly. Davide.
- Ahoj. - Pojďte.
Dopřej jim soukromí.
Není to velké, ale je tu vše nezbytné.
Plná lednice, televize a internet
a ložnice jsou nahoře.
Budeme tu spát?
- Můžu zavolat mámě? - Chvíli počkej.
- Co se stalo? - Jde o Kim...
Co je s Kim?
Promluvíme si v soukromí?
Počkáte tu chvilku?
Kim byla postřelena.
Co?
Je v nemocnici. Víc nevím.
- Půjdu najít záchod, jo? - Jo.
Svědci viděli odjíždět motorku.
Vypadá to na pokus o vraždu.
Bobe?
Musíme zvážit možnost, že to byl Bouman.
Tuhle fotku měl v mobilu pašerák drog v Antverpách.
Dělá s Jurgenem van Kampem.
Domníváme se, že Bouman tu fotku rozesílá,
aby zjistil, kdo jsi.
- Zatraceně, Nicku! - Proto jste tady.
Jestli Bouman najde Kim, zjistí, kde bydlíš ty.
Kdo je Kim?
Moje kolegyně.
Je mrtvá?
Ne, není mrtvá. Byla postřelena.
- A teď jdou po tobě? - To se nestane.
- Jak to můžeš vědět? - Polly...
Zavolám vaší matce, aby pro vás přijela.
Běž do auta.
Zatraceně, Bobe. Slíbils, že děti z toho vynecháš.
Jsou v bezpečí, ne?
Mám policejní eskortu a musím zůstat u sestry.
To je jen pro jistotu.
Nemůžeš být pro jednou upřímný?
Musím je uklidnit, ale nevím, co se děje.
Liesbeth, jdou po mně, ne po vás.
Mám vás rád.
Jasný?
Chci jít za Kim.
- Radši bys měl zůstat tady. - To nebyla otázka.
- Jdeme za Kim De Rooijovou. - Jste z rodiny?
Kolegové.
- Moc vám toho říct nemohu. - Jak je na tom?
Ztratila hodně krve. Děláme, co můžeme.
Lékaři se...
Pane...
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Pol? - Jo, všechno je fajn.
DVA POLICISTÉ V UTAJENÍ PRONIKLI DO LETOVISKA
DROGOVÝ BOSS FERRY BOUMAN BYL ZATČEN
Pane Boumane, Marc Gevers, federální policie.
- Vím, kdo jste. - Máme příkaz k domovní prohlídce.
Mého domu?
„Příkaz vydal soudce Martine Kegels
státnímu žalobci.
Policie má právo vstoupit do domu bez svolení majitele
kvůli podezření ze spáchání trestného činu.“
Ano, ano...
Můžete po sobě pak uklidit?
Vím, že jste rozeslal fotky mých policistů.
Brzy zjistíme, zda to bylo z tohoto mobilu.
Dostaneme vás.
Už jste mě dostali. Tak o co vám jde?
Moje nabídka přestane platit ve chvíli, kdy odsud odejdu.
Když mi řeknete, komu jste vydal ten příkaz,
pokusím se zajistit vám co nejnižší trest.
Když budete mlčet a něco se stane i Peterovi,
nechám vás hnít v té nejodpornější vězeňské díře.
A znepříjemním život vaší ženě a všem vašim známým tak,
že budete prosit o provaz na oběšení.
Co se stalo?
Ke komu se dostali? K Anouk?
Lichotí mi, že myslíte, že jsem našel vaše policisty,
ale já ani neznám jejich jména. A ta fotka mi vůbec nepomohla.
Nemám s tím nic společného.
A pokud zjistíte, kdo za tím stojí, dejte mi vědět.
Pošlu mu děkovnou pohlednici.
Dobrý den.
Už se probrala?
Promiňte. Jsem Bob, kolega.
- Bývalý kolega. - Ano, vím, kdo jste.
Jsem Martijn.
Jste spolu dlouho?
Skoro rok.
- Mluvili jste spolu často? - Ne.
Jednou, minulý týden. Zavolala mi.
Chtěla, abych vysledoval výrobní číslo.
Řekla vám, že jí vyhrožovali?
Ne. Kdo jí vyhrožoval?
Ti překupníci zbraní v Sýrii.
Moc mi toho neřekla.
Asi aby mě chránila.
Říkala, ať si nedělám starosti. Že jen blafují.
- Nicku. - Moment.
To je Marc. Nemyslí si, že v tom má prsty Bouman.
Já taky ne.
Mluvil jsem s jejím přítelem. Před měsícem jí v práci vyhrožovali.
Vyšetřovala obchod se zbraněmi v Sýrii.
Kam jdeš?
Dobrý den.
- Promiňte. - Ano.
Hledám Alexe, Kimina kolegu.
- To jsem já. - Dobrý den, jsem Bob.
Pracoval jsem s Kim u policie.
Mohu vám položit pár otázek?
- Jistě. Posaďte se. - Díky.
Ty bomby ten den zabily 49 lidí. Civilisty, děti.
Nikdo nesměl ven, ale Kim se nebála.
Chtěla světu ukázat, co se děje.
Kazetové pumy jsou všude nelegální, ale objevují se stále častěji.
Odkud je berou? Kradou je ze starých skladů?
Ano, hlavně na Ukrajině.
Od krize na Krymu je tam chaos.
Jeden z informátorů sledoval pašeráckou trasu lodí.
Zbraně ukryté v zemědělském vybavení
připravené k převozu do Sýrie přes belgické přístavy.
Kim hledala důkaz, ale nic nenašla.
Její přítel Martijn říkal, že jí vyhrožovali smrtí.
Tu noc, co zabili jejího informátora, našla v hotelovém pokoji náboj.
Chtěla, abych vysledoval výrobní číslo traktoru
registrovaného na firmu El Dorado.
- Říká vám to něco? - Ne, nic.
Je to koňský ranč.
Volám vám kvůli tomu už potřetí.
Pokaždé mluvím s někým jiným a nikdo mi nepomůže.
Jak jsem měla vědět, že ten doktor nemá regulovaný poplatek?
Ani nevím, co to znamená.
Syn si zlomil zápěstí. Nenapadlo mě se na to zeptat.
Mami!
Jacksone, maminka telefonuje. Vydrž, zlatíčko.
Je to jednoduché. Já ty peníze moc potřebuju.
- Jinak ten účet nezaplatím. - Mami!
Jacksone, hned jsem u tebe. Počkej.
Promiňte. Co prosím?
Mám zavolat znovu...
Ano, dobře.
- Ano? - Kdy přijde Mikuláš?
Brzy.
- Dopsals ten dopis? - Jo.
O co sis Mikulášovi napsal?
O PlayStation a draka Ninjago.
Páni, nevím, jestli ti přinese obojí.
- Myslím, že jo. - Vážně?
No páni!
Melissa ti může namalovat obličej. Chceš?
- Ano. - Ano? Tak běž.
Maminka musí ještě něco připravit. Uvidíme se za chvilku.
Promiňte, můžu se na něco zeptat? Hledám majitele.
Laurenta? Nemá čas. Třeba vám pomůžu já.
Chtěl jsem si pronajmout stáj, ale asi jsem přišel nevhod.
Dneska je tu trochu blázinec, ale pojďte se mnou.
- Na nového zákazníka si čas udělá. - Díky.
Laurente?
Já... Jo...
Běžte se po něm podívat. Bude v kanceláři.
- Řekněte, že vás posílá Nathalie. - Díky, Nathalie.
Kdopak to klepe?
Podíváme se.
Nejspíš kůň svatého Mikuláše. Co myslíš?
- Ano? - Hledám Laurenta.
To je pro tebe, Laurente. Neznám ho.
Ale Betty, snad si ten pán nemyslí, že může předbíhat.
Musí počkat, až přijde na řadu, jako všechny děti.
Posílá mě Nathalie. Mám pár otázek ohledně ranče.
Takže tu nejste kvůli Mikulášovi?
Ne, chci si pronajmout stáj.
Slyšel jsem na El Dorado samou chválu.
To se nedivím. Jsme špičkový ranč.
Mikuláši, dej si pár panáků.
Oblékni si kalhoty, zlato.
Tyhle spodky mě po těch panácích strašně rajcují.
- Vám to tu patří? - Ano.
Zdravím, jsem Steve.
Těší mě. Laurent Berger. Takže sháníte stáj?
Přijel jste až z Antverp?
Není to pro mě, ale pro mého šéfa. Požádal mě o to.
- Cestuje hodně za prací. - V čem podniká?
- V přepravě. - Tak to jsme kolegové.
Dělám import a export zemědělských strojů.
Ranč je spíš koníček. Takový přivýdělek.
- Kam vyvážíte? - Do východního bloku. Hlavně na Ukrajinu.
Laurente, už musíme jít. Děti čekají.
Teď nemám čas, ale pokud chcete víc informací,
zastavte se zítra nebo pozítří.
Teď volá svatá povinnost.
- Tak jo, kde jsou ty děti? - Ano, kde jsou?
Kde jsou ty děti?
To ještě nevíme!
Malá Shania!
Podívejte, jaký krásný obrázek Shania nakreslila.
Není nádherný?
Tvůj obrázek si Mikuláš rozhodně zapamatuje.
Děti, přineste sklenici piva, ale možná ji budete muset schovat,
protože ve své velké knize jsem četl, že tatínek se rád napije.
Jednu nebo dvě... šest velkých plechovek.
Mikuláš si udělá čas i na starší děti.
Posaď se mi na klín.
UKRAJINA
Pane Bergere?
Chci vědět, že jste udělal, co jsem chtěl.
Všechno je pryč, jak vidíte.
To je lež.
Přesunul jsem všechno na blízkou prasečí farmu.
Žádná rodina, přátelé ani vazby.
Najít tenhle náboj mi trvalo minutu.
Jak dlouho by to asi zabralo Interpolu?
Něco bych si vymyslel. Bez problému.
Můj milý Ratko.
Chtěl jsem všechno přesunout kvůli úniku informací.
Na našem ranči byla lidskoprávní reportérka.
Vyptávala se na Sýrii.
Očividně odhalila naše vazby v Belgii.
Založili jsme Ratko Trading, aby žádné vazby nebyly.
S nikým jsem nemluvil. Přísahám. Nejsem blbej.
Viděl jste někdy tuto ženu?
Viděl?
Byla tu asi před měsícem.
Tvrdila, že je turistka. Porouchalo se jí auto. Pomohl jsem jí.
Byla v budově?
Možná si odskočila, ale tehdy tu žádné zbraně nebyly.
Přísahám, že nic neviděla. Žádné stopy k vám tu nejsou.
Jsem profesionál. Platíte mi dost.
Co myslíš?
Věřím mu.
Co je?
Zatraceně.
Waregem...
Pane Bergere?
Něco jste zapomněl?
- Bobe? - Promiň, že volám tak pozdě.
Můžete domů. Ten útok nesouvisí s Boumanem.
- Jsi si jistý? - Ano. Na sto procent.
Tak kdo za tím je?
To se snažíme zjistit.
Ale už si nemusíš dělat starosti.
A děti? Jak se jim daří?
Jak asi? Moc dobře ne.
Mají strach a spoustu otázek.
Mrzí mě to, Liesbeth.
Můžeš přijet domů
a vysvětlit jim to? Uklidnit je.
Zastavím se později, až budete doma.
Nejdřív se musím postarat o pár věcí.
Dobře, dej mi vědět.
Nech si to, něco si s tím uděláš. Přestaň. Ignoruj to svědění.
Tak, dobře.
Špunty do uší jsou tady, kdyby ta hudba byla moc hlasitá.
Sladké sny.
Taky chci tetování, tvé jméno.
Vážně? To je moc milé.
Ale až budeš velký. Tetování nejsou pro děti.
- To není fér. - Ne. Spousta věcí není fér.
Tak jo, udělej si pohodlí.
- Tohle je nejhezčí. - Líbí se ti?
S květinami?
Líbilo se i tátovi?
To jsem ho ještě neměla, takže...
Hezky se vyspi.
- Může být? - Ano.
Ano? Uvidíme se ráno, broučku.
Dobrou.
Dobře.
Vážení!
Dámy a pánové,
připojte se k nám na „Dixie“.
ZEMĚDĚLSKÉ STROJE
ZAMĚSTNANEC DEFCOMU VE VAZBĚ
Dámy a pánové, jeden výstřel na můj povel.
Děti, zakryjte si uši.
Vytáhnout pistoli!
Namířit.
Elektrody.
Nabít.
Miřte nízko.
Odstupte!
Pal!
Namířit.
Miřte nízko.
Pal!
Miřte nízko!
Pal!
Schovat pistoli.
Pohov.
Dámy a pánové, děkuji vám za toto „Dixie“.
Panáky!
Ne před lidmi.
Tady. Poslední, naliju další!
- Ahoj, Nicku. - Bobe.
Kim...
Vnitřní krvácení.
Nezachránili ji.
- Laurente, prostřeš stůl? - Jistě.
A sundej si ten klobouk.
Víš, že nechci, abys ho nosil v domě.
- Jean-Pierre? - Ano, mami?
Večeře je skoro hotová.
Odkdy prodáváš zboží Ratkovi?
- Co? - Stál na jeho příjezdovce.
No a? Tak nás našla ta Holanďanka?
Byl registrovaný na El Dorado.
Ale to je dobré, ne? Jestli zjistila jen tohle.
Je to shoda náhod. Nevyšetřovala nás.
- Shoda náhod? - Ano.
Tvůj traktor ji zavedl na ranč bratra překupníka zbraní.
Myslíš, že si to nespojí?
Uklidni se. Nic nám nedokážou.
Kvůli tobě jsme museli podstoupit velké riziko.
Museli jsme někoho zabít. Může to přitáhnout pozornost.
Tady je sekaná. Pojďte, posaďte se.
To bude nejspíš on.
- Pánové. - Nick. A to je Bob.
Patrick Diericks. Tohle je Bas. Basi, Nick a Bob.
Pozdravíš je? Ne? Tak si běž hrát.
- Nemám moc času. - Dobře. Viděl jste zprávy?
- Kim De Rooijová. - Ano, Nick mi to řekl.
Mrzí mě to. Odhalila něco?
Tady. Jean-Pierre a Laurent Bergerovi.
Obchodují se zbraněmi. Z Ukrajiny přes Belgii do zbytku světa.
Žádný soudce by nevěnoval čas ani zdroje na případ obchodu se zbraněmi.
To víme. Proto jsem vás kontaktoval.
Vy je znáte. Můžete je přesvědčit, že je to důležité.
Zní to asi krutě, ale nikoho nezajímají mrtví na Blízkém východě.
- Pro soud to není priorita. - Ti muži zabili Kim.
Nechápejte mě špatně, je hrozné, co se vaší kolegyni stalo.
Ale podívejte se na to z mého pohledu.
Proč bych vám pomáhal s osobní mstou?
Protože je to váš lístek do Interpolu.
Tady nejde jen o dva vlámské farmáře, co prodávají pár kalašnikovů.
Tady.
„Voda pro budoucnost.“ Nevládní organizace.
Kopou studny v rozvojových zemích.
V Kongu, Libyi, Mali a Čadu.
Používají nevládní organizaci jako krytí.
Jean-Pierre se v 90. letech podílel téměř na všech konfliktech.
A Laurent Berger zajišťuje dodávky zbraní.
Vlastní vývozní firmu s vazbami na ukrajinskou armádu.
- Proč se na to ještě nepřišlo? - Protože je zatraceně dobrý.
Nebýt Kim, nikdy bychom je neodhalili.
Jaký je plán?
Použít agenty v utajení.
A dostat je tam, kde se cítí bezpečně. Na jejich ranč.
- Díky, žes přišel. - Jistě.
Něco jsi ode mě chtěl?
Jeden z těch agentů v utajení, co mě sem dostali, byl v Bruselu postřelen.
Jmenuje se Kim de Rooijová.
Chci, abys ji navštívil
a zjistil, kde je ten druhý.
Peter.
To je ten, co zabil Johna.
Dobře. Kvůli Johnovi.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Ano. Uhasíme žízeň.
Tohle jsi nikdy nedělal. Tohle je osobní.
Odteď to vedu já a ty mě budeš poslouchat.
Kovbojíčku.
Takové holky...
- Na čem pracuješ? „To ti nemůžu říct.“ - Nemůžu o tom mluvit.
Máma ti to možná žere, ale já ne.
Mezi Bergerovy se nepostavíš.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová